Tilværelsen...
Tja... Jvad er den godt for?
Jeg lever efter bedste evne.
Fortiden er nu en del af min fremtid.
Nutiden har jeg helt mistet grebet om.
Hent den!
Lan, skyd lige bolden herover. Narrøv.
Går det godt, lan?
Hej, lan.
- Nå, du har fået den. - Ja, i dag.
Det er Deborah, jeg fortalte om... fra ungdomsklubben.
- Kun rygere kommer med i mit slæng. - Jeg vil ikke være med i dit slæng.
Det vil jeg heller ikke.
Jeg synes, vi skal gå.
- Nu? - Ja, jeg vil gerne gå.
Fint nok. Lan, vi skrider.
- Hvem er forfatteren? - Hvem tror du?
Glukose... plus oxygen.
Kuldioxid -
plus vand.
I kan tydeligt se, at kemikalierne er ude af balance.
I skal ændre de molære forhold og bringe kemikalierne i balance -
før og efter forbrændingsprocessen indtræffer.
Giver du mig ikke ret i det, mr. Curtis?
- Lan? Lad være med at provokere. - Mr. Curtis?
Hvad?
Det må De undskylde.
- Hvem skal vi besøge i dag? - Mrs. Brady.
- Har vi været der før? - Nej, det tror jeg ikke.
Lad os håbe, hun har en forstående læge.
Jeg kan godt lide mine naboer, tag ikke fejl af det.
Men nogle af dem stinker.
De vasker sig ikke. Eller også kan de ikke finde ud af det.
De stinker noget så gudsjammerligt af pis.
- Mrs. Brady, må jeg låne toilettet? - Naturligvis.
Anden dør på venstre hånd nede ad gangen.
Hvor kom jeg fra? Nå ja...
Der står her: "Cirazipan anvendes som regel mod skizofreni."
"Bivirkningerne omfatter døsighed, apati, sindsbevægelse -
og sløret syn."
Jeg tager to.
Hvem har vi der? Hold så op!
- Hej, Nick. - Nick... ja. Hej.
- Det her er lan. - Hej.
Næ, en hund. Hvad hedder hun?
- Tess. - Hej, Tess.
Jeg skal tale med... du ved nok, for at høre, om hun vil... lidt.
- Debbie? - Ja, Debbie. Debbie!
- Hejsa. - Hej.
- Hun er skøn. Hej, Debbie. - Hej.
Vil I indenfor?
"Hjertet hopper i livet på mig, når jeg ser en regnbue på himlen.
Sådan var det, da jeg blev født.
Sådan er det nu, hvor jeg er en mand.
Sådan vil det være, når jeg bliver gammel.
Ellers lad mig dø.
Barnet er menneskets ophav.
Gid hver og en af mine dage -
må knyttes sammen af naturlig gudfrygtighed."
- Har du skrevet det? - Nej, det har Wordsworth.
- Skål. - Skål.
- Jeg glæder mig. - Det gør jeg også.
Jeg har ikke dyrket Bowie så meget før, men...
Ærgerligt, at Nick ikke kunne tage med.
Han sagde, jeg godt måtte invitere dig ud, bare jeg passede på dig.
Nå, så det gjorde han?
Du skulle ikke tro, at vi gik bag hans ryg.
- Er det ikke lidt overmodigt? - Hvorfor?
Måske havde jeg ikke lyst til at gå ud med dig.
"Gid jeg var et Warhol-silketryk på en væg.
Eller Little Joe, eller måske Lou, bare en fra deres flok.
Alle New Yorks sønderknuste hjerter og hemmeligheder sku'jeg kende.
Jeg ville lave en film om dig, og vores lykke sku' aldrig ende."
Jeg synes, vil skal gifte os.
Frier du?
Du er min... Det står ikke til at ændre.
- Er jeg det? - Ja. Det ved du også godt.
Lan? Jeg har lavet kaffe til dig.
Lan?
- Hej, drenge. - Hejsa.
- Er der ikke lidt tomt i aften? - Tony Wilson står derovre.
- Overklassefyren fra Grenada TV. - En dag vil han genkende mig.
- Så må du gå ud lidt oftere. - Ja. Jeg har haft lidt travlt.
- Med at blive gift og finde et hus. - Det lyder sjovt.
- Hvordan går det med bandet? - Ikke værst.
Men heller ikke særlig godt, vel?
Nej. Vi er skidedårlige.
Vi ville være mindre dårlige med en forsanger, der kunne synge.
Jeg glæder mig til at se dem.
De skulle smadre scenen og skride midt i sættet.
- Hej. - Jeg må videre.
- Hyg dig. - Vi ses snart, lan.
- Er du flov over mig, eller hvad? - Nej.
Er han ikke en meget fin fyr?
Lidt høj og mærkelig, men ellers fin nok.
I leder altså efter en sanger?
ARBEJDSFORMIDLINGEN
Nå, hvad kan du lide at lave, Colin?
- Se fjernsyn. - Ud over det?
Spise morgenmad, frokost og aftensmad.
Mad? Det er da en begyndelse.
- Der er job i fødevarebranchen. - Og se fjernsyn.
- Du kan altså lide mad og fjernsyn? - Ja.
Der er et job her, hvor man skal sælge hotdogs i Knutsford Bio.
- Hvordan lyder det? - Jeg kan ikke lide hotdogs.
Skal vi ringe til dem alligevel?
"Pubber og klubber er spækket med tøser og fyre med mord i blikket.
En fyr bli'r stukket ned i en taxakø et sted.
Bliv hjemme, fede kvaj, og hør din nabo klage sig.
Drop nu al den larm og støj, I kagler som en hønsegård."
Jeg er lidt nervøs.
Over det med indspilningen og sådan.
Tænk, at vi skal være med på en plade.
Jeg kan spille den hos min bedstemor og det hele.
- Hvad med dig, Hooky? Er du nervøs? - Gu er jeg røv.
- Hvad med dig, lan? - Det her er bare begyndelsen.
Steven?
Nej.
"Gamle tærter, kolde fritter. Dovne øl og rottereder.
Urene går forkert. Dagene er lange.
Det slider på en, så det forslår at bo i en skide hønsegård." Tak.
Godnat.
Warsaw, I skal på nu.
Hold kæft, hvor her fimser. Er I nervøse?
Her kommer aftenens næste band, Warsaw!
Har I glemt Rudolf Hess?
Lan, det er 400 pund.
- Er du nu sikker? - Jeg ved det godt.
Bandet betaler os tilbage.
Fint nok.
Lad os få et barn.
Fint nok.
Er der 400 pund?
- Hvad var det nu, I hed? - Warsaw. Nu hedder vi Joy Division.
- Hvad med Slaves Of Venus? - Hooky!
- Joy Division er også fint. - Joy Division? Hvad er det for noget?
Navnet på et bordel, de tyske soldater brugte under 2. verdenskrig.
Ser man det. Studiet er jeres.
Når man folder det, kan pladen ligge indeni.
Må jeg se?
Det er flot, Bernhard.
Tankevækkende.
Ja. Hun hedder Corinne Lewis.
Passer det torsdag klokken 14.45?
Udmærket, mr. Mathers. Så kommer hun der.
Farvel. Så er den aftale på plads. Han lød ivrig.
Jeg henter noget vand.
Ser på livet i et mærkeligt, nyt lokale.
Måske drukner jeg snart.
Er det her begyndelsen på det hele?
- Det ville jeg aldrig finde mig i. - Hvad?
- At blive kaldt The Buzzcocks. - Hvad mener du?
Jeg har ikke noget imod Buzz-delen -
men det med pikkene, det fatter jeg ikke.
De kalder sig jo ikke The Cocks, men The Buzzcocks.
Ordet pik indgår stadig. Det ville jeg bare ikke finde mig i.
Det var, som I ved, The Buzzcocks. Vidste I det ikke, så ved I det nu.
Dem her kommer I snart til at kende. Joy Division.
Ep'en hedder "An Ideal for Living". Med de ord slutter vi for i aften.
Bliv ved med at sende musik herind. I næste uge spiller The Clash live.
- Vi har lige været I fjernsynet. - Er Tony Wilson så fan af os nu?
Sikke noget pis. Han sagde ikke engang, om han kunne lide det.
- Selvfølgelig kunne han det. - Hvor ved du det fra?
- Han holdt pladen foran kameraet. - Hul i pladen. Han skal tage os med.
- Hej. - Der er han.
- Et glas appelsinjuice. - Kom nu. Sig det til ham.
Går det godt?
Stå ikke og riv den af. Tænk jer om.
- Du er en nar. Du er et røvhul. - Er jeg det? Hvorfor?
Fordi vi ikke har været i fjernsynet.
Så bliver I det næste band, jeg tager med.
- Tror I, at I skal ikke på før os? - Det kan du fandeme tro.
- I er ikke engang et rigtigt band. - Nar.
- Han smadrer skallen på dig. - Skrid!
"Joy Division, din nar."
Det var storslået, gutter.
Folk har ikke været så vilde, siden George Best smadrede en udsmider.
Men I kan blive bedre så let som ingenting.
- Fortæl. - I skal bare hyre mig.
I spiller, jeg ordner det praktiske. Vi bliver rige og køber huse i Cheshire.
- Hvem er du? - Rob Gretton.
Jeg er manager for et par bands, men de når ikke jer til sokkeholderne.
I er noget ganske særligt.
Jeg tror på Joy Division. Halleluja!
Jeg er også dj her på klubben, så jeg kender alle i musikbranchen.
- I har en pladekontrakt om en måned. - Vi har allerede en manager.
- Og hvem er så det? - Mig.
- Hvad hedder du? - Terry.
- Terry hvad? - Terry Mason.
Tez... Må jeg kalde dig Tez? Tez, du ved ikke en skid om branchen.
Hvorfor ved jeg det? Fordi jeg ikke har hørt om dig.
Du har ikke engang en telefon, vel?
Det tænkte jeg nok. Hvordan vil du så lave aftaler, smatso?
Bare rolig. Det kalder jeg alle.
Jeg skal pakke mit gear sammen. Ring til mig.
Rob's Records, det er Rob.
Hej, lan. Ja, det går fint.
Det lyder skidegodt, lan.
Vi tales ved.
I er nødt til at skrive kontrakt med Factory.
Vi er et nyt, spændende selskab. I er et nyt, spændende band.
Og allervigtigst: Vi går alle ind for republikken Manchester.
- Den rager mig. - Jeg er royalist.
- Så er de vel også nazister? - Nej.
- Hvad med pengene? - Vi deler overskuddet.
I ejer rettighederne og kan forlade selskabet, når I vil.
- Mener du det alvorligt? - Jeg skider ikke på mine talenter.
Jeg underskriver med mit eget blod, hvis det kan gøre dig glad.
Så tales vi ved.
Husk nu, at vi sender live, så I må ikke bande.
- Hvad med røv? - Hvad?
- Er røv et bandeord? - Ja, det er det.
- Gu er det da ej. - Det synes folk på gaden nok ikke.
Men her i tv-verdenen er røv helt bestemt et bandeord.
Jeg ved alt om at bande på tv.
Jeg er en mester i at vide, hvornår det går an.
Må man sige stor hunds pik?
Nej.
Da I har set alle fra Beatles til Buzzcocks hos os første gang -
mener vi selv, vi viser de nye og spændende bands i Nordvestengland.
Joy Division er fra Manchester-
bortset fra guitaristen, der er fra Salford. En vigtig forskel.
Nummeret hedder "Transmission".
Tænk, at du fik ham til det.
- Det har kostet en halv liter blod. - Det viser, at han mener det.
- Hvordan har du det, Tony? - Jeg har haft det bedre.
Vent lidt. Du har stavet Morriss forkert. Der er to S'er.
- Tony, du må skrive et S mere. - Er det virkelig nødvendigt?
Det er ikke særlig professionelt at stave trommeslagerens navn forkert.
Det er fint. Tak, Tony.
- Kan jeg så meddele det til pressen? - Gu kan du røv.
Jeg ringer og arrangerer et pressemøde på mandag.
Overdramatiserer han ikke en smule?
Lan... Vil du ikke nok komme i seng?
- Værsgo, Geoff. Din henvisning. - Tak.
- Det ser fint ud. - Held og lykke med det.
- Vi kommer for sent. - Hej med jer.
- Hvad så? - Jeg er ved at dø af influenza.
- Det er bare lidt snue. - Han er bange for at spille i London.
Så kører vi.
Det var noget lort.
Første job i London, og så er der ikke et øje. Og nu fryser jeg.
- Den virker ikke. - Du kan bare ikke tænde den.
Det er en blæser. Man tænder, og så bliver der varmt.
Men den der er gået i stykker.
- Må jeg ikke låne din sovepose? - Jeg har det ad helvede til.
- Bare i ti minutter? - Nej.
- Nu er du forkælet. - Nej, jeg er pissesyg!
- Du er bare lidt forkølet, englefjæs! - Rend mig!
- Hold så op! - Du får den om ti minutter.
Jeg kører snart galt.
- Lan, din snotabe. - Slap lidt af, lan!
- For satan da også. - Træk ind til siden, Steve.
- Skynd jer. Giv mig en hånd. - Jeg har hans knæ.
Hold da helt kæft.
Lan, hvad er der i vejen?
- Jeg troede, han slog kuskeslag. - Det ser ikke godt ud, Rob.
- Nå, hvad så? - Det var et anfald af en slags.
De er sgu kloge, de læger.
- Hvilken slags anfald? - Epileptisk. Men de er ikke sikre.
- Er epilepsi ikke for krampekurter? - Hvad?
- Krampekurter... Spassere. - Skidegodt sagt, Hooky.
- Kommer han sig? - Han har ikke sagt så meget.
Var han sludrevorn, ville jeg blive bekymret.
Vi prøver at sætte dig på Karbamazepin, Fenytoin -
Tiagabin og Oxcarbazepin -
som skal tages sammen med det Phenobarbiton, du fik på hospitalet.
Og du kommer på venteliste til en neurologisk undersøgelse.
Du skal også gå tidligt i seng og holde dig fra alkohol.
Vi må prøve os frem, indtil vi finder den rette kombination af medicintyper.
Nogle af dem virker måske.
Er der nogle bivirkninger?
Karbamazepins bivirkninger omfatter udslæt, dobbeltsyn -
døsighed, svimmelhed, gastrisk besvær, altså prutter.
Fenytoins bivirkninger omfatter-
døsighed, akne, forstørrede gummer-
kvalme, opkastning, forvirring og nedsættelse af åndsevnerne.
Det var det hele.
Lan, du kommer for sent på arbejde!
Lan?
Undskyld. Jeg må være faldet i søvn.
Er alt i orden?
Det er pillerne.
Ja, dem og de sene koncerter.
Jeg er ikke sikker på, at du kan passe begge job -
så tænk lige lidt over det, ikke?
Som din foresatte må jeg bede dig om at tænke over det.
Hej. Må jeg tale med Corinne?
Det er lan Curtis fra Arbejdsformidlingen.
Jeg tænkte på, hvordan hun klarer...
Hvad? Sådan uden videre?
Efter et anfald? Jeg vidste ikke, at det...
Det gør mig virkelig ondt at høre.
Lan, skat. Jeg går i seng nu.
Kommer du?
"Hun har mistet kontrollen."
- Går det godt? - Hej.
- Jeg stod ikke på gæstelisten. - Jeg vidste det ikke.
- Det var vildt pinligt. - Nej, jeg vidste ikke, du var gravid.
- Hej. Hvor er lan? - Tillykke.
Du skal ikke se så chokeret ud, Rob. Det har været på vej længe.
Ja, åbenbart.
- Hejsa. - Hvad laver du her?
- Hun er en af Hookys veninder. - Nå...
- Hej. Jeg er lans kone. - Hej.
Bør du være ude i din tilstand?
Lan?
Gå ind i smerten. Sådan, ja.
Jeg har fat om hovedet. Flot klaret.
- Pres en sidste gang. - Det kan jeg ikke.
Sådan, min pige. Det var flot.
Godt... Sådan, ja.
Det er en pige.
Tillykke, mor og far.
Hej. Hej med dig.
Jeg må have en smøg.
Silklands Nightclub, barpige på deltid. Et pund og ti i timen.
Min mor og far kan passe Natalie.
Hvad siger du til det?
Det er kun i en kort periode.
Jeg skal nok forsørge dig, når den nye plade udkommer.
Hvad er der blevet af de ti pund, jeg gav dig?
Jeg tjener det samme som de andre.
Tal med lan om det.
Godt, så spørg ham.
Jeg er nødt til at smutte.
Giv Natalie et kys fra mig.
Jeg elsker også dig.
Ikke dårligt, hvad? Journalisterne fremstiller os som nogle røvhuller.
- Nogle seje røvhuller, siger jeg. - Hvem er det?
En fransk tøs, der vil interviewe jer. Nej, hun er belgier.
Hvad sagde du?
At jeg ville spørge, men at det nok ikke blev nu.
Det er bare et europæisk skodblad.
Det er fint nok med mig. Lad os gøre det i aften.
Vi kunne invitere hende med tilbage til hotellet.
- Hvad hedder hun? - Annik.
- Anderledes. - Det er udenlandsk.
Jeg taler med hende, chef.
Annik, hola!
Spørg løs.
Kan I lide The Buzzcocks?
- De er da meget sjove. - Ja, bortset fra det med pikkene.
- Værsgo. - Hvad er det smukkeste, I har set?
Jeg så engang et smukt trommesæt nede i Johnny Roadhouses butik.
- Hvad med musik? Er det smukt? - Noget er.
Hvad med Joy Divisions musik?
Noget er, men det er ikke det hele, der skal være smukt.
Er der nogen af jer, der tror på kærligheden?
Jeg tror på ren, uforfalsket sex.
Jeg tror på, at man føler noget.
Hvad betyder det?
Hvis jeg nu elskede min bil, og nogen så sparkede til den -
ville jeg blive lige så vred, som hvis de havde sparket min kæreste.
- Du er altså ikke journalist? - Det er min hobby, ikke mit arbejde.
Jeg arbejder på den belgiske ambassade. For førstesekretæren.
Det lyder spændende.
- En fri, uafhængig kvinde. - Ja, det er jeg vel.
Fortæl mig om Macclesfield.
Der er gråt og trist.
Jeg har ønsket at slippe væk hele mit liv.
- Hvad med din kone? - Hun elsker at bo i Macclesfield.
Du blev gift i en meget ung alder.
Jeg har aldrig hørt om folk, der giftede sig så unge.
Ja, jeg ved det godt.
Mit ægteskab var en fejltagelse.
- Er du søvnig? - Ja.
Lan?
- Hvad tid henter de dig? - Om en halv time.
Så går jeg ned og køber ind. Jeg kommer tilbage om lidt, ikke?
Har du dit pas, lan?
Så går turen til Europa.
- Frisk luft. - Hej, søde.
- Hej. - Hejsa.
Hej, Debbie.
Vi må have været ude, når du ringede.
Det var svært at finde en telefon.
Kom her.
- Huskede du at tage dine piller? - Ja.
- Virker de? - Jeg fik et anfald i Berlin.
Lan, hvis de ikke virker, må du til lægen og have noget ny medicin.
Vi har savnet dig rigtig meget.
Claire fra jobbet har inviteret os til housewarming i sin lejlighed.
Ja, det har hun. Jeg sagde, at vi ville komme.
Mor og far passer Natalie, så vi kan sove længe.
Far... Far er kommet hjem.
Kan du lide The Buzzcocks? Vi er på turné med dem.
- Han passer da fint ind. - Han virker tit fjern på fremmede.
- Tro mig. - Stoler du på ham, når han er væk?
- Du ved... med andre piger? - Ja, fuldstændig.
Han er utrolig beskyttende og hader, når jeg går i korte nederdele.
Han flipper ud, hvis jeg taler med andre fyre.
- Han er ret berømt nu, ikke? - Ikke for mig.
Jeg vasker stadig hans underbukser.
- Vil du i seng med andre mænd? - Hvad?
Har du lyst til at gå i seng med andre mænd?
Det er da et mærkeligt spørgsmål.
For hvis du havde det, ville det være i orden.
- Altså med mig. - Mener du det alvorligt?
Når du siger sådan noget, får det mig til at tro, at du ikke elsker mig mere.
Det tror jeg heller ikke, jeg gør.
Det er den belgiske ambassade.
- Må jeg tale med Annik Honoré? - Lige et øjeblik.
Annik Jonoré, bonjour.
Steve! Stop lige!
Der er noget i gære. Rob har et af sine smørrede grin på igen.
- Har du brugt vores løn, eller hvad? - Ud med sproget, din luskebuks.
Nu sker det, drenge. Pak kufferterne.
Den 19. maj rejser vi til USA på to ugers turné.
- Det er da løgn. - Vi melder os på banen.
Nu skal vi være noget ved musikken.
- Hvordan fik du kringlet den? - Jeg bandt en elastik om Tonys pik.
Faldt den af?
Lad os fejre det. Kom med varerne, Terry.
- Hvad laver du herinde? - Hvem erAnnik?
Hvad?
Hvor længe har du set hende?
Svar mig, lan! Du skal ikke ignorere mig.
Hvad? Hvor længe har du set hende?
Elsker du hende?
Elsker du hende, lan?
Jeg elsker dig.
Jeg elsker dig virkelig højt.
Ingen elsker dig, som jeg gør.
Så svar mig dog, lan! Vil du ikke nok?
Det her har jeg ikke fortjent.
Satans også.
Undskyld, Debbie.
Jeg skylder dig alt.
Jeg elsker dig.
Hvad betyder det?
Jeg gør det forbi med hende.
Jeg beder dig...
Hej. Går det godt? Fedt at se dig.
Steve, skru ned for radiatoren. Her skal være koldere.
- Se lige her. - Gider I at skride ud af mit studie?
Fis nu af med jer.
Sådan, lan. Den er god.
Den er faktisk genial.
- Jallo? - Jeg har sagt det til hende.
Hent noget vand.
Vi er Joy Division. I er publikum. Godnat. Gud velsigne jer.
- Var det slemt? - Du har haft værre anfald.
- Så Annik det? - Alle så det.
Glimrende, lan. Det gjorde du skidegodt.
- Hvem vandt? Lan slog vist lan ud. - Han stak sig selv en uppercut.
- Fantastisk! Må vi tale med ham? - Ikke nu, piger. Kom med mig.
Jeg går ud og finder Gillian.
- Tager du din medicin? - Ja, selvom den ikke virker.
Det kunne være værre. Du kunne være forsanger i The Fall.
- Lan, har du det godt? - Ja.
- Det gør mig ondt. - Jeg fik et anfald.
Men jeg har det fint nu.
Lan, Debbie er i telefonen.
- Hallo? - Jej.
Hej.
Lan, du er så deprimerende.
Jeg er lykkelig for at sidde her med dig.
I lige måde.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Jeg har aldrig haft det sådan her før.
Men samtidig har jeg det -
som om jeg ikke ved noget om dig.
Og du kender ikke mig.
Hvad vil du vide?
Hvad er din yndlingsfilm?
Jeg kan rigtig godt lide "The Sound of Music".
- Hvad er der? - Ikke noget.
- Er der andet, du vil vide? - Din yndlingsfarve. Min er lilla.
Blå. Man City-blå.
Hvad er Man City-blå?
Manchester City er en fodboldklub, og de spiller i blåt.
Lan...
Jeg er lidt bange.
Bange for hvad?
Bange for at blive forelsket i dig.
Hej.
Jeg er glad for, at du er kommet hjem.
Skal jeg lave dig en kop te?
Jeg vil ikke såre dig, Debbie.
Lan... Kom nu i seng, ikke?
- Jeg har taget mine piller. - Lan!
Send en ambulance.
Trækul.
"Der er ingen grund til at kæmpe nu. Hils Annik fra mig. Lan."
De er rask nok til at tage hjem. De skal dog hvile Dem i nogle dage.
Vær opmærksom på, at Deres tilstand er skrøbelig.
Men jeg udskriver Dem nu. Tak for denne gang.
Så er den sag afgjort.
Jeg vil ikke være med i bandet mere.
"Unknown Pleasures" var højdepunktet.
Jeg var lykkelig. Det var ikke meningen, det skulle blive så stort.
Når jeg står oppe på scenen og synger-
forstår de ikke, hvad jeg yder, og hvor voldsomt det påvirker mig.
Panikken er aflyst. Nu er han her.
Nu vil de have mere. De forventer, jeg yder mere.
Hyg jer nu.
Jeg ved ikke, om jeg kan.
Det er, som om det ikke sker for mig -
men for en, der udgiver sig for at være mig.
En, der er krøbet ind i min krop.
Og nu skal vi til Amerika.
Jeg har ikke kontrol over noget længere.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal stille op.
Jeg var fuld.
I skal på nu.
- Jeg skal have et par minutter. - Hvad?
Hent Allan fra Crispy Ambulance. Lad det gå lidt tjept.
Undskyld.
Tag dig bare god tid. Hvor lang tid skal du bruge?
Du kender teksterne, ikke? Så gå op og syng.
Syng "Disorder" og "Colony". Du får 20 pund.
- Mener du det? - Ligner jeg en, der laver fis?
Satans! Går det bedre, lan?
Kan du gå på nu?
Lan, sig noget.
Okay.
- Hvor er mine 20 pund? - I min fis af-lomme.
- Her er 20 pund. Op med dig. - Jeg vil have 50.
Røvhul.
Skrid så med jer!
Jeg forstår det ikke, lan. Hvorfor gør du det mod dig selv?
- Det hele falder fra hinanden. - Nej, tværtimod.
Koncerten var fantastisk. Den vil gå over i historien.
Kan du huske, da Lou Reed spillede på Free Trade Hall?
- Tumulterne? - Ja. Den bedste koncert, jeg har set.
Før i tiden var det hele så enkelt.
- Nu har jeg fået alle til at hade mig. - Der er ikke nogen, der hader dig.
- Dem, der elsker mig, hader mig. - Debbie?
- Og Natalie. - Hvorfor skulle Natalie hade dig?
Det kommer hun til. Det ved jeg bare.
- Du er en god far, lan. - Nej, Tony. Det er jeg ikke.
Hvis jeg var en god far, ville jeg ikke lave alt det her.
Hvad med Annik? Hun elsker dig. Du elsker hende.
- Jeg hader hende. - Og du elsker hende.
Du kan ikke give os skylden for det. Vi startede sgu ikke tumulterne.
Du er gået helt galt i byen.
Hvis du tror, jeg betaler for skaderne, kan du godt tro om igen.
Klap i og læg sag an, for det er den eneste måde, du får en øre ud af mig.
Pikspiller...
Hvem fanden er det?
- Hallo? - Det er lan.
Vorherre bevares! Har du ikke nok problemer allerede?
- Må vi sove her? - Gå på hotel.
Jeg er flad. Og du skylder mig stadig penge.
Står der bank i panden på mig? Kom ind.
Der er te på kanden. Soveværelset er der.
- Passer det dårligt? - Nej.
Jeg er lige i humør til et besøg fra dig og Jeanne d'Arc.
Ja?
Debbie. Herligt. Har du brug for penge?
Et sted at overnatte? Er der en elpære, der skal skiftes?
Og du ved ikke, hvor han er? Quelle surprise.
Noget med Derby?
Det er da rart, at I er på talefod igen?
Debbie, jeg ved ikke, hvor han er. Som sædvanlig ved jeg ikke en skid.
Vel?
Gør jeg vel?
Rob, hvem taler du til?
Lan.
Er han der hos dig?
Er hun sammen med ham?
Ja. Vi er her alle sammen.
En stor, lykkelig familie.
Hun vil skilles.
Du kan sove herinde.
Bliv, så længe du har lyst.
- Er du sulten? - Ja.
Lan... jeg har fået en idé.
Jeg har fiflet lidt med hypnose.
Lan? Luk mig ind, skat.
Jeg vil bare tale med dig.
Du er min... Det står ikke til at ændre.
Jeg er lidt bange.
Bange for at blive forelsket i dig.
Det her skal vare i al evighed.
Undskyld. Jeg skylder dig alt.
- Jeg elsker dig. - Jvad betyder det?
- Jeg har ikke haft det sådan før. - Sådan var det, da jeg blev født.
- Jeg har ikke fortjent det her. - Sådan er det nu, hvor jeg er mand.
Sådan vil det være, når jeg bliver gammel.
Jeg skulle have anstrengt mig mere. Ellers lad mig dø.
Gid hver og en af mine dage må knyttes sammen -
af naturlig...
Hej...
Jeg savner dig.
- Er alt, som det skal være? - Det ved jeg ikke, Annik.
Det hele føles forkert.
Lan, du forvirrer mig.
Det ved jeg godt, jeg gør.
Kære Annik.
Jeg ved, jeg virker forstyrrende på dit liv, og ikke omvendt.
Det virkede, som om tingene var ved at lysne -
men nu kan jeg se alt falde fra hinanden.
Jeg betaler dyrt for fortidens fejltagelser.
Jeg var ikke klar over, at en fejl, jeg begik for 4-5 år siden -
ville få mig til at føle sådan her.
Jeg er splittet mellem det, jeg ved er rigtigt-
og en fordrejet sandhed, som den ses gennem andres øjne.
De er hjerteløse og kan ikke se forskellen.
Hej med dig. Kom indenfor.
Jeg så "Dommedag nu" i biografen. Mine øjne var klistret til lærredet.
Hvad har du nu lavet?
Marlon Brando læser "De hule mænd" op.
En mand er splittet mellem sin samvittighed og sit hjerte -
indtil tingene vokser ham over hovedet og ikke kan ændres.
Er alt virkelig så værdiløst? Er der mere?
Jvad venter i det hinsides? Jvorfor leve videre?
Du har stadig dit værelse her. Det ved du godt, ikke?
Jo, mor.
Tak.
Jeg har på fornemmelsen, at epilepsien forværres.
Det skræmmer mig.
Det ville være løgn at sige, at jeg ikke er bange mere.
Lægerne kan ikke gøre andet end at prøve forskellige piller.
Jeg måtte sige det her, uanset om det påvirker dine følelser for mig.
Jeg har tænkt på dig. Overvejet vores situation -
og tænkt på de ting, vi har lavet.
Billeder og tanker piner mig og flimrer foran mine øjne dag og nat.
Nogle ting går over min forstand-
men jeg ved, at jeg elsker dig og vil elske dig i al evighed.
Indtil vi ses igen... Jeg savner dig af hele mit hjerte.
Kærlig hilsen lan.
- Jallo? - Hej, det er mig.
- Jvordan går det? - Jeg kommer ikke i aften.
- Jvorfor ikke? - Jeg går hen og taler med Debbie.
- Vil hun tale med dig? - Det ved jeg ikke.
- Jeg har brug for at tale med hende. - Fint nok.
Vi ses mandag morgen i lufthavnen.
- Jar du pakket? - Ikke endnu.
Jeg er så spændt, at jeg ikke får lukket et øje i nat.
- Sådan har jeg det også. - Mit tøj ligger klar på sengen.
- Vi ses på mandag. - Kom nu ikke for sent.
Bare rolig. Jeg skal nok være der.
Jeg smutter. Jeg går hen til Debbie i aften.
Må jeg få jeres opmærksomhed?
Vi påbegynder nu auktionen på vegne af vores bank-
for at afhænde mr. Stroszeks ejendele.
Oberst Ralph Wade er auktionarius. Jeg er inkassator. Så går vi i gang.
Hvad laver du her?
Du må ikke lade dig skille fra mig, Debbie.
Jeg vil ikke miste dig.
Så enkelt er det jo ikke, vel, lan?
- Ønsker du virkelig det her? - Nej.
Nej, det gør jeg ikke. Men du elsker en anden.
- Hvad har det med os at gøre? - Alt.
Du kan ikke gå fra hende, vel?
Det er ikke så let. Jeg har prøvet.
Men hun vil ikke forsvinde.
Så har du truffet din beslutning.
- Gå med dig. - Hvad?
- Lad mig være i fred! - Lan...
Kom ikke tilbage før i morgen, så er jeg væk. Skrid!
Det her er altså permanent.
Kærlighedens knuste stolthed.
Det, der engang var uskyld, er vendt på vrangen.
En sky hænger over mig og følger mig overalt-
dybt i erindringen om det, der engang var kærlighed.
Jeg kommer tilbage om et lille øjeblik.
Nej!
Er der nogen, der kan hjælpe mig? Bare en eller anden?
Hjælp mig.
Lan Curtis døde den 18. maj, 1980.
Han var 23 år gammel.
Oversættelse: Thomas Egesholm